Olaf Hanel
Olaf Hanel | |
---|---|
Narození | 21. ledna 1943 Praha |
Úmrtí | 1. prosince 2022 (ve věku 79 let) Lysá nad Labem |
Povolání | malíř, sochař, konceptuální umělec, pedagog, grafik, historik umění, výtvarník, umělecký pedagog, teoretik umění, kurátor a kritik |
Některá data mohou pocházet z datové položky. Chybí svobodný obrázek. |
Olaf Hanel (21. ledna 1943 Praha – 1. prosince 2022 Lysá nad Labem[1]) byl český malíř, sochař, konceptuální umělec, kurátor a pedagog.
Život
[editovat | editovat zdroj]Jeho otec Robert Hanel byl sudetský Němec, který pracoval jako úředník v továrně Kolben-Daněk. V dubnu 1945 spáchal sebevraždu a rodina se třemi dětmi se přestěhovala z pražských Holešovic do Světlé nad Sázavou. Olaf Hanel navštěvoval výtvarnou školu, kterou vedl akademický malíř František Antonín Jelínek. Během studia na Vysoké pedagogické škole v Pardubicích v letech 1960–1965 publikoval své první kresby v časopisech Host do domu, Plamen, Tvorba a dalších. V letech 1967–1971 byl ředitelem Galerie výtvarného umění v Havlíčkově Brodě.[2] Odešel do Prahy a stal se členem Křižovnické školy čistého humoru bez vtipu. Byl signatářem Charty 77 a v rámci akce Asanace přinucen k emigraci.
V únoru 1979 odešel z Československa a v Rakousku požádal o politický azyl. O rok později se přestěhoval za bratrem Petrem do Kanady, který tam emigroval už po srpnové okupaci Československa. Olaf Hanel žil v Sherbrooku, Montréalu a Torontu. Určitou dobu spolupracoval s exilovým nakladatelstvím Sixty-Eight Publishers Zdeny Salivarové a Josefa Škvoreckého. Do Československa se vrátil v roce 1991.[3] Na počátku kariéry se věnoval kresleným vtipům, později mj. performancím.[4] Byl dlouholetým kurátorem Českého muzea výtvarných umění v Praze.[5] Je autorem obalů hudebních alb skupiny The Plastic People of the Universe.
Odkazy
[editovat | editovat zdroj]Reference
[editovat | editovat zdroj]- ↑ Zemřel Olaf Hanel. Divadelní noviny [online]. 2022-12-02 [cit. 2022-12-03]. Dostupné online.
- ↑ Nekonečné sloupy Olafa Hanela zaplnily Museum Kampa. Lidovky.cz [online]. 2021-12-28 [cit. 2022-12-02]. Dostupné online.
- ↑ Olaf Hanel na cestě tam a zase zpátky • Museum Kampa [online]. [cit. 2022-12-02]. Dostupné online.
- ↑ Zapálil 120 ohňů. Výstava na Kampě přibližuje tvorbu umělce Olafa Hanela. Aktuálně.cz [online]. Economia, 2021-12-15 [cit. 2022-12-02]. Dostupné online.
- ↑ https://www.artforgood.cz/cs/umelec/olaf-hanel